Översättning: 314r Textkorrigeringar: petman
Kvinnor har inte lugnt temperament eller balanserat sinne
för att utfärda omdömen i politiska frågor.
Om vi tillåter kvinnor att rösta, betyder det slutet på social struktur.
Kvinnor är väl representerade av deras fäder, bröder och män.
När väl rösträtt har givits, blir det omöjligt att stanna vid det.
Kvinnor kommer då att kräva rätt att bli riksdagsmän, statsråd, domare.
I DECENNIER HADE KVINNOR FREDLIGT KAMPANJAT FÖR JÄMLIKHET OCH RÖSTRÄTT
DERAS ARGUMENT IGNORERADES
SOM SVAR KALLADE, EMMELINE PANKHURST, LEDARE FÖR SUFRAGETTRÖRELSEN TILL EN NATIONELL KAMPANJ AV CIVIL OLYDNAD
DET HÄR ÄR HISTORIEN OM EN GRUPP AV ARBETANDE KVINNOR SOM GICK MED I KAMPEN
Maud, ta upp det här till West End.
Det ska vara där före sex.
Budet borde ha plockat upp det.
Rösträtt för kvinnor!
Segern blir vår!
Rösträtt för kvinnor!
Seger!
Rösträtt för kvinnor!
Sover George?
Ja, mrs Garston gav honom bröd och marmelad.
Är allt bra? Det är sent.
Taylor skickade mig upp till stan.
―Får jag se. ―Det är ingenting.
Jag fastnade i ett bråk.
Där var massor av skrikande kvinnor. Krossade alla fönster i West End.
Jag lämnar paketet åt dig i morgon.
―Kommer du till sängs? ―Jag måste få det här gjort.
Armarna upp.
Armarna upp. Fortsätter du göra det får du aldrig på den.
Fram med foten.
Kom hit, var snäll.
Hallå, mrs Miller! Mrs Miller!
―Ignorera mig inte. ―Förlåt, mr Taylor.
―Sen ? ―Lite sen. Jag...
Häll käften och lyssna på mig.
Andra gången du är sen på bara tre veckor.
―Jag har inte... ―Svara mig inte tillbaka.
―Förlåt mig. ―Vill du få sparken, eller?
Nej, mr Taylor, sir. Jag blir inte sen imorgon eller efter det.
Dra nu tummen ur!
Drivremmen är lös !
Den kollades i fredags, Maud.
Det luktar bränt. Jag skulle kolla alla.
Hämta din verktygslåda!
Kolla drivremmen på nr 6.
Tack.
Vi träffas måndagar och torsdagar, om du är intresserad.
The Ellyns apotek.
Hallå, Maud.
Kom paketet till Barclays igår?
George hade ont i bröstet igen. Sonny tog det åt mig i morse.
Är du klar?
Det här är min äldsta.
―Maggie. ―Hej, Maggie.
Det är män som har all laglig rätt över våra barn.
Det är män som kontrollerar vår ekonomiska tillvaro.
Vem är det?
Riksdagsmannens fru, mrs Haughton.
Hon delar ut mandariner till barnen vid jul.
Premiärministern, mr Asquith, har gått med på att lyssna
på vittnesmål från arbetande kvinnor ifrån hela landet.
Vi har en möjlighet att visa att kvinnor är likvärdiga män i deras arbeten,
så de borde vara likvärdiga män i deras rätt att rösta.
Du har aldrig arbetat i ditt liv!
Det är ert tillfälle att kliva fram och höja rösten,
och jag ska välja en person från detta tvätteri
att lämna sitt vittnesmål vid underhuset.
Dessa kommer att höras av finansministern, mr Lloyd George.
Ingen bryr sig!
En del gör det, mrs Coleman, så håll din förbannade trut.
Tack för ert stöd. Rösträtt för kvinnor.
Damer, rösträtt för kvinnor. Makten ligger i era händer.
―Tack, damer. ―Gå hem!
Rösträtt för kvinnor. Tack.
Mamma! Mamma!
Hej, ungar. Vänta lite.
Ska du lämna din vittnesbörd?
Mr Taylor är en bra arbetsgivare.
―För dig är han det. ―Ta tillbaka det.
Jag kan inte ta tillbaka det jag sett.
―Du har varit här mindre än en månad. ―Och?
Jag har arbetat med tvätt sen jag var tretton.
Maggie är bara tolv, och hon är här redan.
Det är lika tufft för kvinnor som det alltid varit.
Vi måste göra vad vi kan, vad vi än kan.
Som att krossa fönster? Det är inte respektabelt.
Skit i vad som är respektabelt.
Vill du att jag respekterar lagen, gör då lagen respektabel.
Så, Georgie, det här är sex.
Ja?
Är du redo? Tittar du?
Har du dina.
Jag såg mrs Haughton idag?
Hon vill att några kvinnor går till parlamentet.
Hon tycker vi borde få mer betalt.
På sina höga hästar igen.
Säg godnatt till kungen, George.
God natt, sir.
Duktig pojke.
Kom.
Unge man, kan du andas in djupt, tack?
Duktig pojke.
Och ut.
Och en till stor, tack.
En stor utandning.
Duktig pojke, och ett stort andetag in.
Ja, här kommer tåget 11.00 och passerar tunneln.
Bra, det är i tid.
Han mår bra.
Duktig pojke.
Ni är en suffragett, mrs Ellyn?
Ja, men jag ser mig mer som en soldat, mrs Watts.
Gör dessa kvinnors vittnesmål någon skillnad?
Kanske, men som mrs Pankhurst säger,
"Det är handlingar, inte ord som ska ge oss rösträtten."
Gör en kombination.
George, gillar du bröstsocker?
God eftermiddag. Är de andra här, än?
Nej, inte än. Du kan gå in.
Mycket ånga. Ett par droppar i vattnet, två gånger dagligen.
Håll honom varm.
Nej, nej. Ingen avgift.
―Adjö. ―Tack.
―Tack, mr Ellyn. ―Mrs Watts.
Kom.
Vi knäpper igen dig.
Superintendent Burrill.
Mr Haughton, tack för att ni kom.
Inspector Sneed. B Haughton, Inrikesdepartementet.
Jag har hört om er kunskap om bevakning inom säkerhetspolisen.
Jag har bevakat diverse anarkister, sir,
medräknat feniska agitatorer i Liverpool och Manchester.
Jag kan visa er.
Användning av dessa kameror blir de första av sitt slag i landet.
Avsevärt mer avancerade än något vi använt förut.
Tack.
Tillräckligt små att användas utan stativ.
Det innebär att vi kan använda dem förtäckt på gatorna.
Okej.
Vi börjar med mrs Edith Ellyn.
Chief commandant, hon är smart.
Blivit gripen nio gånger och fängslad fyra.
Hon är utbildad utan skrupler, vilket gör henne extra farlig.
Det är värt att syna hennes man, mr Hugh Ellyn.
Apotekare.
Han har blivit inspärrad två gånger för att bistå i sin frus aktiviteter.
Fullbetalande medlem av The Men's league.
Här är en veteran, mrs Violet Miller.
Är mycket i farten. Gripen flera gånger. Fängslad två gånger.
Spottar ut barn. Mannen är ett våldsamt fyllo.
Hon agiterar, begår illdåd.
Hon använder sin iver att rekrytera.
Att rättfärdiga det orättfärdiga.
Vem är det här?
Watts. Maud Watts.
Jag har inte sett henne tidigare.
Det går bra. Det går bra.
Du vet vad jag gillar.
Gå tillbaka och jobba. Gå ut!
Vad ville du, Maud?
Fjorton för lite på såpskovlarna.
Säg till förvärvsavdelningen om vi är för lite?
Jag vill inte att såna misstag händer igen, hör du det?
Hon påminner mig om dig i den åldern.
Hallå, mrs Miller,
Jag hörde att du valts att lämna ditt vittnesmål till mr Lloyd George.
I morgon.
Lämna rösten till oss män, mrs Miller. Så får ni sköta hemmet.
Jag har redan gjort upp. Jag jobbade sent tisdag och torsdag
Maggie svabbar upp det extra.
Säg till mr Miller,
att jag kan ge dig en smäll här och banka lite vett i dig om han vill.
Det skulle nog göra henne gott!
Violet.
Jag följer med dig i morgon, och hör dig tala.
Maud, vad gör du?
Jag ska bara lyssna.
Vi vill ha rösträtt!
Violet.
Var har du varit? Vi väntade.
―Violet. ―Det är inget, jag mår bra.
Mrs Haughton är inne.
Kom med in.
Mrs Miller.
Kära nån.
Glass House Laundry nästa.
Sheffield Weavers Union, ni kommer efter.
Du kan inte lämna ditt vittnesmål så här.
Delegater hörs en och en.
―Jag mår bra. ―Nej, mrs Miller, det gör du inte.
Lloyd George avfärdar dig och vad säger du?
Glass House Laundry.
Maud.
Du talar för mig.
Jag kan inte.
―Det är nedskrivet. ―Nej, jag kan inte.
―Du behöver bara läsa det. ―Be någon annan.
―Nån kan göra det bättre än jag. ―Du kan berätta.
―Vi har inte tid. ―Glass House Laundry.
―Violet. ―Du kan det.
Du kan det, berätta.
Lycka till, Maud.
Ska ni börja, mrs Miller?
Watts.
Det är mrs Watts, sir.
Mrs Miller har inte möjlighet att...
Jag har hennes vittnesmål.
Ni arbetar också vid Glass House Laundry i Bethnal Green?
Jag föddes där.
Då skulle jag vilja höra ert vittnesmål.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Arbetade er mor på tvätteriet?
Från att hon var fjorton.
Hon band mig på sin rygg eller under kopparkaren om jag sov.
Alla kvinnor gjorde det som hade barn.
Tillät er arbetsgivare det?
―Han tar dig tillbaka så fort du kan. ―Han?
Mr Taylor.
Arbetar er mor fortfarande på tvätteriet?
Hon dog när jag var fyra.
Jag förstår.
Ett kar tippade. Skållade henne.
Vad gjorde er far?
Jag känner honom inte.
Och ni arbetade för mr Taylor...
Deltid från att jag var sju.
Heltid från att jag var tolv.
Det behövs inte mycket skola för att tvätta skjortor.
Jag var bra på kragar, och ånga fin spets.
Hade handlag för det.
Jag blev huvudtvätterska vid 17, förkvinna vid 20.
Jag är 24 nu, så...
Ni är ung för en sådan befattning.
Tvätteriarbete är ett kort liv om du är kvinna.
Varför det?
Man får sin värk och sin brösthosta, knycklade fingrar,
bensår, brännskador,
huvudvärk av gasen.
En flicka förgiftades förra året.
Kan inte arbeta igen, förstörde lungorna.
Och er betalning?
Vi får tretton shilling per vecka, sir. För en man är det nitton.
Vi arbetar en tredjedel fler timmar.
De är mest utomhus med leveranser, så de är åtminstone i frisk luft.
Vad skulle rösträtten betyda för er, mrs Watts?
Jag har aldrig trott att jag får rösträtt,
så jag har aldrig tänkt på vad det skulle betyda.
Så varför är ni här?
Tanken att vi kanske.
Att det här livet...
Att det finns ett annat sätt att leva det här livet.
Förlåt, mina ord...
Nej, nej.
Den finaste vältaligheten är den som får saker gjorda.
Tack, mrs Watts.
Jag tror vi har fått allt nedtecknat.
Vi ska ha ett svar till er mycket snart.
Ett tillägg till lagen kanske kan tvinga fram förändringen mot rösträtt.
Tack, sir.
Skulle vi kunna få Sheffield Weavers Union?
―Du har druckit. ―Bara en brandy.
―Mrs Haughton bjöd oss. ―Mrs Haughton har råd.
Jag talade, Sonny.
Jag trodde du bara skulle lyssna.
Violet kunde inte, så de bad mig.
Jag skulle bara säga det hon skulle sagt, men sen...
frågade han om jag också arbetade på tvätteri,
och jag bara började tala.
Till mr Lloyd George.
―Om vi får rösträtt... ―Vad skulle du göra med den, Maud?
Göra samma som du gör med din, Sonny.
Utöva mina rättigheter.
Utöva dina rättigheter?
Är du en suffragett nu?
―En av dessa panks? ―Nej.
Mrs Miller är det.
Du vet hur de gillar att prata.
Tillbringar du tid med henne, är det vad de kallar dig.
Jag bara ser efter dig, Maud.
Jag vet.
Det är allt jag nånsin gjort.
―Hej, Maud. ―Hej, Violet.
Mrs Ellyn har bjudit in oss på te.
―Har hon? ―Ja.
Hon säger att du väckt upp dinosaurierna i Westminster.
―Var är mr Ellyns intyg? ―Han har inga.
Hans far lämnade affären till honom, men han tog aldrig kemin.
Jag ville egentligen bli läkare.
Min far samtyckte inte.
Jag är ändå bra på diagnoser.
Så du gifte dig?
Tjugotre år nu.
Jag hade hoppats att det en dag skulle stå "Ellyn och döttrar."
Man måste se till nästa generation.
Jag hörde att du talade väl.
Jag tänkte vi kunde ta honom till kusten den här sommaren.
Gå inte och drick champagne för ölpengar, Maud.
Armarna upp.
Vi går på bio på fredag.
Ge mig, ge mig. Kom hit.
Hallå, mrs Miller. Du önskar väl att du vore man?
―Du önskar väl att du inte var gammal. ―Fräcka kossa!
―Lycka oss till. ―Lycka vore att du slutade nu,
och gick till jobbet.
Gå, nu!
―Är du klar? ―Ja.
Här, Maud.
Så du passar in.
Högt, högt, sjung nu din sång Ropa i vinden när dagen randas
Gå, gå, nu på en gång Vår fana fladdrar och hoppet andas
―Kan du se något? ―De har inte öppnat portarna än.
Det är han.
Premiärministern har vederbörligt granskat alla kvinnors vittnesmål.
Efter noggrann debatt med ett antal parlamentsledamöter
som sympatiserar mycket med kvinnornas sak,
kom man fram till
att det fanns inga belägg
att stödja någon ändring av rösträttslagen.
Va?
―Inga röster för kvinnor då, sir? ―Nej. Inga röster.
Men mr Lloyd George lyssnade. Han skrev ner allt.
En skam. Det är en skam!
Hur vågar ni!
Lögnare!
―Lögnare! ―Lögnare!
―Skam på er, sir!
Skam på er!
Lögnare!
Gå nu. Ni har haft ert roliga.
Gå tillbaka!
Gå undan nu! Kom igen!
Gå hem!
Violet!
Hallå, låt henne vara!
Skada mig inte!
Nej!
Släpp henne!
Gå in! Gå in dit!
Nej! Nej!
God eftermiddag, officer. Benedict Haughton.
Hur mycket är borgen, tack?
Två pund, sir.
Nej, Benedict, du måste betala för alla kvinnorna.
Jag kan inte vara den enda som går fri.
―Benedict, snälla. ―Jag gör det inte.
―Hur stor är summan? ―Två pund var.
Tolv pund för att släppa alla kvinnor. Snälla, skriv på det.
Det är mina pengar. Mina pengar.
Du är min fru. Du beter dig som min fru.
Jag har givit efter för dig, Alice, så här långt,
men det här är en skymf.
Tack.
Kom.
Jag måste hämta min son vid sex.
Jag är sen. Han behöver sitt te.
Ni kommer inte hem till te.
Vill ni att jag kontaktar er man, mrs Watts?
―Jag tog en suffragett förra veckan. ―Jag är inte en suffragett.
En oslipad liten diamant.
I hennes mamelucker var tre tegelstenar.
Arbetar direkt för mrs Pankhurst.
Jag frågade varför hon gör det.
Hon sa att det gjorde hennes liv värt något.
Hon var bara tegelbäraren.
Jag är inte en suffragett.
Det glädjer mig.
Vet du, de säger att på det sätt vissa kvinnor handlat de senaste månaderna
ger hel del stöd för argumentet att
den mentala balansen hos det kvinnliga könet är mindre än hos det manliga.
Men jag håller inte med.
Det finns ingen galenskap i det.
De vet exakt vad de gör.
Men min mening saknar betydelse.
Mitt jobb är att upprätthålla lagen, mrs Watts.
Så jag ska ge er några råd nu,
och jag hoppas verkligen att ni tar dem.
Ni avtjänar er tid nu.
Som värst får ni en vecka.
Sen går ni hem till er man.
De ljög för oss.
De ljög inte.
De lovade inget. De gav inget.
Kappa.
Ett par strumpor. Hål, höger fot.
Bli inte upprörd, Maud. Håll dig lugn.
Vi är politiska fångar. Vi har rätt att bära våra egna kläder.
Armarna upp.
Vi har rättigheter.
Snälla.
God natt, Georgie.
Din fru är en jävla skam, Sonny.
Du borde hålla henne under kontroll.
Polisen får de slynorna på knäna. Åtminstone är Maud van vid det.
FILTHY PANKS
Kom igen, Maud.
Hon saknar sin pojke.
Vi har alla skiljts från de vi älskar, Maud.
Min mor.
När jag var barn, såg jag henne knappt.
Hon arbetade dag och natt,
kämpade för mig att bli utbildad som min bror var.
Men det kom inte utan uppoffring.
Där är Emily.
Hon har varit mer tid här än nån av oss.
Hon hungerstrejkar.
Order från mrs Pankhurst att vi ska följa efter.
Om de inte accepterar oss som politiska fångar, strejkar vi till de gör det.
Inte Maud.
Det är hennes första gång här.
―Emily. ―Violet.
Vi har en ny medlem.
―Det här är Maud. ―Välkommen, Maud.
Fortare. Gå.
Hugh.
Välkommen, mrs Watts. Snälla, följ med oss.
Jag måste gå. Jag ska träffa min son.
Alla får en sin första gång, Maud.
För ditt första fängslande.
Tack.
Mrs Miller, ökningen av våld från polisen ska mötas med kraft.
Är de hemma? mrs Garston!
Sonny?
―Hur mår George? ―Han sover.
Jag är ledsen, Sonny.
Sonny, jag försökte komma så fort jag kunde, men de höll mig där.
Jag kan inte se på dig.
Du vet inte vad de gjorde oss.
Oss? Vad har det gjort mot mig och George?
Jag hade polisen här.
Jag sa att jag inte visste nåt.
Fick hela gatan att viska.
Jag täckte upp för dig mot Taylor, men han vet.
Det kommer inte att hända igen.
―Mamma. ―Hej, älskling.
Tillbaka till sängen!
Nu!
―Har du ätit? ―Mrs Garston gjorde sitt bästa.
Jag gör dig lite te..
Jag väntade och väntade på dig till det nästan var gryning.
Jag bad för att du skulle komma hem.
Jag är tillbaka nu.
Du får aldrig skämma ut mig så där igen.
Gå. Stick iväg. Jag har haft nog av dig.
Du har bara varit problem sen du kom hit.
Vi ses hemma, gumman.
Jag älskar dig.
Rösträtt för kvinnor!
Hej, Maud.
Trevligt att se att du mår bättre.
Sonny säger att du inte varit bra.
Det går bra, ska du veta.
Jag hittade nån annan villig att ordna upp timmarna.
Mamma.
Vänta på mig här. Jag blir inte länge.
Maud.
Violet.
Det är en stor samling på fredag. De säger att hon ska tala.
Jag måste gå.
Jag kan inte.
Du kan inte låta bli.
Om vi hade en flicka, vad skulle vi ha kallat henne?
Margaret.
Efter min mor.
Vilket liv skulle hon ha haft?
Samma som ditt.
Jag arbetar sent i kväll.
Underrättelser bekräftar en växande avsikt att vedergälla.
De sätter upp sin strategi.
Vår kontakt säger att mrs Pankhurst ska ange en adress.
―När? ―Snart. Vi vet inte var än.
Men jag är säker på att våra damer i East-London leder oss dit.
―Emily. ―Maud, fint att se dig igen.
―Har du hört henne tala förut? ―Många gånger, hon är orädd.
―Emily, Edith väntar på oss. ―Du klarade det?
Edith. Du är här.
Skynda er. Det är första gången hon visar sig på månader.
De är ute efter att gripa henne.
Hallå, mrs Pankhurst.
―Lycka till, mrs Pankhurst. ―Tack.
Mina vänner,
trots hans majestäts regering, är jag här i kväll.
Jag vet vilka uppoffringar ni gjort för att vara här.
Många av er, vet jag är fjärmade från de liv ni en gång hade.
Ändå känner jag er anda i kväll.
Under femtio år,
har vi kämpat fredligt för att säkra rösträtten för kvinnor.
Vi har blivit förlöjligade, misshandlade och ignorerade.
Nu har vi insett att handlingar och uppoffringar
måste bli uppmaningen för dagen.
Ja!
Vi strider för en tid i vilken varje liten flicka född till världen,
ska få en jämlik möjlighet med sina bröder.
Underskatta aldrig kraften vi kvinnor har att bestämma våra egna öden.
Vi vill inte bryta lagar. Vi vill skriva lagar.
Var militant, var och en på sitt sätt.
De av er som kan krossa fönster, krossa dem.
De av er som ytterligare kan attackera förebilden av okränkbar egendom,
gör så.
Vi har lämnats utan andra alternativ än att utmana denna regering.
Om vi måste gå i fängelse för att uppnå rösträtt,
låt det bli regeringens fönster, inte kvinnornas kroppar som krossas.
Gå runt bakom, Maud. Runt bakom.
Jag hetsar detta möte och alla kvinnor i Britannien till uppror.
Jag är hellre rebell än slav.
Låt inte mrs Pankhurst bli gripen!
Ge aldrig upp!
―Edith. ―Mrs P.
Kära Emily.
Detta är mrs Watts, mrs Pankhurst.
―Maud. ―Tack, Maud.
Ge aldrig upp. Ge aldrig upp kampen.
Sluta! Släpp mig!
Bry er inte om att gripa dem.
Låt deras män ta hand om dem. Lämna dem vid deras ytterdörrar.
Sonny, jag är ledsen.
Jag tog hand om dig, Maud.
Jag trodde jag kunde få ordning på dig.
Men om du inte behöver det?
Du är en mor, Maud.
Du är en fru. Min fru. Det är vad du är menad att vara.
Jag är inte bara det längre.
Sonny! Sonny! Vad gör du?
Sonny! Sonny, låt...
Sonny!
―Gå ut! ―Sonny!
Låt mig träffa George! Sonny?
Låt mig träffa George. Sonny.
Sonny!
Släpp in mig! Jag vill träffa George!
Sonny!
Hallå! Du är en skam!
Här är det.
Två och sex i veckan.
Gör det till två och fyra. Facket betalar.
Det går bra.
Jag hämtar några filtar och kläder från WSPU-loppisen.
De samlar saker för kvinnor som...
Förlåt.
Nej, nej, nej.
Gråt inte.
Det förargar dem mer om de ser att det inte berört dig.
Så nu övar du på mig.
Gör det, Maud.
Och gud ska torka bort alla deras tårar.
Och det ska inte finnas mer död, inte sorg eller gråt.
Inte heller ska det finnas mer smärta.
För det som varit, har gått bort.
Två och fyra i veckan och en säng av jävla spikar.
Sov gott, Maudie.
Så mrs Pankhurst är tillfälligt framme ur gömslet.
Herrar, det är en avsiktlig upptrappning som regeringen inte kan acceptera.
―Vem vet vad de gör sen. ―De har fått order att stå redo.
Speciellt East-London mobiliserar.
―Skall vi ta hoten seriöst? ―Jag skulle inte underskatta hotet.
Inte heller premiärministern.
Om det ska tacklas måste vi närmare in.
Jag hoppas spåra de som kan övertalas
och få dem att infiltrera och ange de andra.
Vi har hittat svagheter i deras led. Vi hoppas en av dem knäcks.
Så jag kommer att släppa dessa till pressen.
Här, Maud. Har du sett dig själv?
Vilken skam.
"Mrs Pankhursts oönskade element."
Det är inte ett dåligt fotografi. Kanske jag skär ut det och sätter det på väggen.
Jag vill ha ut dig, Maud.
Efter allt jag gjort för dig.
Och hur jag fått betala för det.
Mr Taylor.
Vad glor du på!
Kalla på polis!
Kom tillbaka, Maud!
Du går fritt ut härifrån, idag.
I gengäld, hjälper du mig.
Det finns information du ska ge till mig.
Allting du vet, allting du hör.
Även om det bara är en bit eller del av ett samtal som är av intresse.
Se på mig.
Han förtjänade det.
Om jag berättade...
Tror du nån lyssnar på en flicka som dig?
Att nån bryr sig? Det gör de inte.
Du är inget i världen.
Jag växte upp med flickor som dig, Maud.
Folk som offrade liv för en hämnd och en sak.
Jag känner dig.
Liksom de.
De vet hur man drar flickor som dig.
Flickor utan pengar, utan utsikter, som vill att saker blir bättre.
De utnyttjar, skryter och knuffar och säger att ni är fotsoldaterna för saken.
Men ni är bara bränslet.
för en strid ingen av er kan vinna.
Jag erbjuder dig en livlina.
Ta den.
Innan det är för sent.
Kom nu, George.
George, du skaver dina skor när du gör det!
Vad är det med dig? Vad skulle din mor säga?
George!
Vad ska jag göra med dig?
Kom nu.
Maud?
Jag trodde inte du skulle komma idag.
Marsch in.
Nästa gång, ta hans vänstersida och allt.
Det var en olycka.
Nå, damer, jag ber er att vara vaksamma när ni kommer och går.
Vi vet att vi blir bevakade.
Men man hoppas de inte förväntar sig att hitta oss här.
Jag antar att den militanta vägen inte är för alla av er,
men allt jag ber om är att ni tar ert beslut nu.
Den som inte vill stanna kan gå.
Jag behöver bara de som kan ge sitt fulla engagemang.
Ingen ska dömas.
Bra. Vi kan börja.
Violet, kartan, tack.
Nu...
Jag har markerat upp en karta.
Postlådorna är röda.
Telegrafledningarna är gröna.
Vi ska skära i hjärtat av kommunikationerna.
Men kom ihåg, det är viktigt att inget liv skadas under era aktioner.
Vi ska börja tidigt, före gryning.
Då borde gatorna vara övergivna.
Alla tar en lista över platserna.
Memorera dem och bränn dem sen.
Vi vill väl inte att de faller i fel händer?
George. George.
George.
Älskling.
Så sakta. Georgie, du kan springa fortare än så.
Kom hit.
―Vem klädde på dig i morse? ―Pappa.
Pappa.
Du har nattskjortan på.
När kommer du hem?
Jag vet inte.
Har du gjort nåt väldigt dåligt, mamma.
Jag tror inte det. Jag kan bara inte komma hem, just nu.
Är det för din sjukdom?
Pappa säger att du inte är bra i huvudet.
Det är inte sant, George.
Här har du.
Det var för idag.
Det är för i morgon.
Och den är för att spara till nästa gång. Spring iväg.
George. Kom in.
―Ta honom inte igen, Maud. ―Låt mig träffa honom, snälla.
Lita på dig med honom?
Efter vad du gjorde med Taylor?
Vad gjorde Taylor mot mig, Sonny? I åratal.
George tillhör mig.
Lagen säger att han är min, Maud.
Var han tillhör är upp till mig.
Det är lagen.
Käre mr Steed.
Jag tänkte på ert erbjudande,
och jag måste säga nej.
Ni förstår, jag är en suffragett ändå.
Ni säger att ingen lyssnar på flickor som mig.
Jag kan inte ha det så längre.
Hela mitt liv har jag varit respektfull,
gjort det män sagt åt mig.
Jag vet bättre nu.
Jag är inte värd mer, eller mindre än er.
Mrs Pankhurst sa,
"Om det är rätt för män att strida för sin frihet,
då är det rätt för kvinnor att strida för sin."
George, tillbaka i sängen.
Om lagen säger att jag inte får träffa min son.
Ska jag strida för att ändra den lagen.
Vi är båda fotsoldater på våra egna sätt.
―Kom, Maud. ―Alla, hitta en partner.
Båda strider för sin sak.
―Maud. ―Jag mår bra.
Du måste delta
om du vill ändra sättet världen styrs på.
Mycket bra.
Gick det bra, Maudie?
Jag tänker inte förråda min. Skulle ni förråda er?
Om ni trodde jag skulle det, trodde ni fel om mig.
Högaktningsfullt, Maud Watts.
En ny explosion vid Cadogan Square.
Det sker över hela London, sir och telegrafledningarna är av.
Miss Withers sågs i närheten.
Skaffa en arrestorder.
God morgon.
Kommissarie.
Avmaskningstabletter, mr Ellyn.
En av de stora parasiterna, kommissarie Steed.
Är er fru inne?
―Edith! ―Avslutar en behandling.
Jag kan gå förbi.
Mjölkstockning.
Ser dig på fredag.
Är ni en amma nu, miss Withers?
Ska vi få det här överstökat?
Ni har sökt förut och inte hittat nåt, men jag kan foga mig igen.
Ni är en mycket slug kvinna, mrs Ellyn. Sättet ni förleder dessa kvinnor.
Drar in dem och tränar dem i förstörelse.
Ni är gripen, miss Withers.
Jag råder er att inte kämpa.
―Ta ut henne. ―Släpp!
Kom igen.
Släpp! Släpp mig!
Jag råder er att inte kämpa. Ta ut henne.
―Skall jag också bli gripen? ―Inte idag, mrs Ellyn.
Låt mig vara!
Miss Withers får minst sex månader.
Jag skulle klara några veckor, Edith, men...
Vad är det du säger?
Det är inte tiden att ge upp.
Nej, vi fortsätter. Drar fördel av pressen.
Pressen bara hånar och gör oss åtlöje.
De hånar och gör oss åtlöje. för att känner vårt hot.
―Mrs Haughton. ―Damer.
Har ni informationen jag bad om?
Lloyd Georges sommarhus är inte färdigställt.
Han klagade om det på middag härom kvällen.
Det blir byggt bredvid golfbanan vid Walton-on-the-Hill,
och betalas av ägaren till "News of the World."
Värdefull information, tack.
Edith, kom hit.
Mrs Watts, hur mår er son?
Det är hans födelsedag i morgon.
Jag tycker så synd om dig.
Jag litade på min man och regeringen.
Jag hade fel.
Jag måste gå.
Snälla, lyssna på mig, Edith.
En ministers hem? Det är att gå för långt.
Varför för långt?
Det är obebott och tomt. Ingen blir skadad.
Ditt engagemang, Edith. Jag vet att du går så långt det går, men...
―Mrs Pankhurst, hon bad oss. ―Mrs Pankhurst bad om för mycket.
Violet. Vi!
Du kan inte göra så här.
Du kan inte dra in mig och sen bara lämna mig.
Förlåt, Maud, men jag kan inte.
Inte nu.
Jag kan inte ta hand om de jag har.
När ska det ske?
I sommar.
Maud, jag är så ledsen.
Jag vill bara gratulera honom.
Låt mig åtminstone göra det.
Inte nu.
Sonny.
Låt bli!
―Du kan inte. ―Det är för sent.
Detta är mr och mrs Drayton.
De tar George.
Vad talar du om?
Adopterar honom.
―Sonny. ―Vi har ett trevligt hem, med trädgård,
och allt han behöver.
George.
Jag kan inte se efter honom, Maud. Jag kan inte vara mor åt honom.
Vi har ingen familj, Maud. Jag kan inte göra allt.
Mrs Garston tar honom inte. Ingen här gör det.
Vi är utstötta, Maud. Vi är utstötta.
Georgie, kom hit. Kom hit.
Säg adjö och låt honom gå.
Öppna din present.
Georgie.
Din mors namn är Maud Watts.
Glöm inte det namnet.
För jag ska vänta på att du hittar mig.
Ska du hitta mig, George?
Glöm det inte.
―Kom. ―Nej, nej, nej!
―Kom, George. ―Nej. Nej.
―Låt honom. Ta honom. ―Mamma.
―Sonny! Nej!
―Vad har du gjort? ―Maud, det är för det bästa.
Vad har du gjort?
―Det blir bäst. ―Vad har du gjort?
Maud!
Vad har du gjort, Sonny?
―Vad har du gjort? ―Maud.
Vad har du gjort?
―Kan jag hjälpa dig med det? ―Nej, jag kan göra det.
Så Violet kommer inte att vara med oss längre?
Nej, hon ifrågasatte vår strategi.
Våra vänner är till för att ifrågasätta oss.
För balans och kontroll, Edith.
―Nej. Det kan inte vara tvivel. ―Rörelsen är delad nu.
Även Sylvia Pankhurst är mot sin mors och systers militanta strategi.
Enda vägen är framåt.
Om du spränger dig själv med en av de sakerna?
Vad händer med din jävla sak då?
―Emily. ―Mår du bra?
Maud!
Hugh, åk!
Mrs Watts.
Kom med oss, tack. Du är gripen.
När kvinnor attackerar hemmet till en regeringsminister,
har vi nått ett läge av anarki vi inte längre kan ignorera.
Detta måste ta slut.
Pressen kan bara tämjas så långt.
De blir mer och mer roade av dessa kvinnor
medan vi i regeringen måste tysta ner varje ny historia.
Pankhurst tar ansvaret för bomben och väntar fängelse.
medan de verkliga går fria.
Hon kommer att mjölka varje gnutta uppmärksamhet hon får i fängelse.
Vi har gjort gripanden.
Straffa de ansvariga, på det sätt ni kan.
Ni kvinnor har tvättat er bra.
Kunde inte hitta en smula dynamit på nån av er.
―Varför är jag här? ―Du blir åtalad.
För illegala möten om inget annat.
Vet du att det var en hushållerska på väg när bomben gick av?
Hon hade glömt handskarna.
Om hon varit två minuter senare, vad skulle det gjort för er sak?
Våldet urskiljer inte!
Det tar oskyldiga och skyldiga!
Vad gav dig rätt att sätta kvinnans liv på spel?
Vad gav dig rätt att stå mitt i upploppet se kvinnor slagna och inget göra?
―Du är en hycklare. ―Jag hävdar lagen.
Lagen betyder inget för mig. Jag skrev inte lagen.
―Ursäkt, den är allt vi har. ―Vi krossar fönster, vi bränner.
För krig är det enda språk män lyssnar på.
För ni har slagit oss och svikit oss, och det är inget mer kvar.
Och det är inget kvar än att stoppa er.
Vad ska du göra? Låsa in allihop?
Vi är i varje hem. Vi är halva folket. Du kan inte stoppa oss alla.
Ni kan förlora ert liv innan det här är över.
Och vi kommer att vinna.
Fem dar. Vill du äta nu?
Nej!
Håll henne still.
Nej! Nej!
Nej!
Behandlingen av dem blir ökande barbarisk, sir.
Vad är alternativet?
De ska inte hålla oss som gisslan med sina hot.
Faran är att de inte knäcks, sir.
Om en dör, har vi blod på händerna och de en martyr.
Det får inte hända.
Annars har mrs Pankhurst vunnit.
―Hej, Edith. ―Maud.
―Maud, kan jag köra dig? ―Bäst inte.
Jag lämnade sängkläder vid kyrkan. Facket skickar meddelande.
Emily.
―Maud? ―Violet.
Jag hörde att du sov här.
Det är bara bröd och lite spad, det är allt.
Lite i taget.
Din mage är sårig efter vad du gått igenom.
Vad än du planerar härnäst, så var försiktig.
Åker du fast igen, får du två år minst.
―Kanske längre. ―Violet.
Kanske värre.
Lilla apa.
George brukade sparka mig till natten.
Hur mår Maggie?
Arbetar varje timme gud skickar ner till tvätteriet.
Hon är den enda som kan få in en riktig lön nu.
Kom igen, nu. Ät nånting.
―När gjorde de razzia? ―Direkt i morse. Sex gripanden.
Edith, vad gör du här? Du mår inte bra.
Det blir en vaka för mrs Pankhurst ikväll i Westminster Abbey.
Hon klarar inte denna gång i fängelse, Maud.
―Kungen måste benåda henne. ―Han benådar henne inte, Emily.
―Då får vi få honom. ―Hur, när regeringen tystar pressen?
Se, en kolumn om bombandet.
Hur gör vi oss hörda?
Man måste bara samla sina styrkor.
Om det är världen som vi måste fånga.
Vi tar det rakt till kungen. Gör nåt han inte kan ignorera.
Edith, du är för svag att möta ännu ett fängelsestraff.
Struntprat, Hugh.
―Maud, snälla. ―Hon har rätt.
Varje våldsamt angrepp försvagar henne. Hennes hjärta klarar det inte.
Maud.
Han är på Derbyt på onsdag.
Kungen ska närvara.
Det blir tusentals där.
Ni stoppas innan portarna.
I den trängseln, går vi obemärkta.
Vi reser vår fana framför världens kameror.
Kungens häst...
Blir tredje på paradbanan.
―Klart. ―Världens ögon på oss.
Maud, oavsett risk, får vi inte misslyckas.
Jag vill att du tar den här.
Edith gav mig den.
Den har varit en inspiration för många av oss.
Tack.
Så, i morgon, då?
I morgon.
Här är det senaste från bevakningen, sir. Miss Maud Watts.
Hon sover i St Paul's church.
Hugh, är ni klara?
Jag behöver bara två milligram av guldsalttinktur, tack.
Kunde du inte gjort klart beställningarna igår kväll?
Vad var det du sa?
Guldsalt... Hugh?
Hugh? Hugh!
―Släpp ut mig. ―Jag kan inte.
―Vad menar du? Vad menar du? ―Jag är ledsen.
Du har gjort nog.
Nu blir vi sena. Släpp ut mig.
Snälla, släpp ut mig!
Ditt hjärta klarar det inte, Edith.
Jag kan inte släppa ut dig. Jag är ledsen.
Håll till vänster, tack.
Damer och herrar, till vänster, tack.
Var god och ha era biljetter framme.
Var god och ha era biljetter framme, damer och herrar.
Var är Edith?
Hon var inte på stationen.
Fröken?
Vill ni ta nästa vändkors? Kön är mycket kortare.
Tack.
- Ers majestät! ―Ers majestät!
Där är han.
Ers majestät!
Där är kungen.
Nu.
- Ers majestät! ―Över här!
Majestät!
Ursäkta, fröken. Det är grön bricka till paddocken.
Kan jag hjälpa er?
Tack så mycket, sir.
Ursäkta.
Vi hittar en annan väg.
Förlåt, ursäkta mig.
Ursäkta mig. Tack.
―Släpp fram gentlemannen, tack. ―Ursäkta mig.
Följ mig.
Förlåt, sir.
Emily.
Ursäkta mig.
Ursäkta. Förlåt. Förlåt.
Ursäkta mig. Emily.
Emily.
Ge aldrig upp. Ge aldrig upp kampen.
Emily!
Maggie!
Maggie. Kom älskling. Kom.
Kom nu.
Var tar du mig?
Hallå! Halt!
Förlåt.
Tillbaka till arbetet!
Ellen, jag tar dörren själv!
Maud.
Detta är Maggie, Violets dotter.
Hon kan tvätta och sy.
Hon gör de bästa stärkkragar, och hon kan städa.
Snälla, kom in.
Var snäll. Tala inte tillbaka.
Maud.
Kom in, Maggie. Jag är mrs Haughton.
"Den kvinnliga vandraren går vidare att söka landet av frihet.
'Hur ska jag komma dit?'
Förnuftet svarar:
'Det finns en väg, och enbart en väg.
Genom drivor av möda,
genom sjöar av lidande.
Det finns ingen annan.'
Kvinnan,
som förkastat allt som hon tidigare hållit fast, skriker ut,
'För vad går jag till detta fjärran land som ingen någonsin har nått?
Jag är ensam. Jag är fullständigt ensam.'"
Det står i varje tidning.
De säger att tusentals kommer att rada gatorna.
Vi fortsätter, Edith.
Du lärde mig det.
Vill du ta den?
―Daisy. ―Tack.
Klockan är nästan ett, Maggie. Ta dina handskar och hjälp mrs Ellen.
"Och förnuftet sa till henne,
'Tystnad. Vad hör du?'
Och hon sa, 'Jag hör ljudet av fötter.
Tusen gånger, tiotusentals och tusenden av tusenden, och de trampar denna väg.'
'Det är fötterna från de som ska följa dig.
Fortsätt leda.'
Översättning: 314r Textkorrigeringar: petman
EMILY WILDING DAVSONS DÖD RAPPORTERADES ÖVER VÄRLDEN
DEN DROG GLOBAL UPPMÄRKSAMHET TILL KAMPEN FÖR KVINNORS RÄTTIGHETER
DET VAR EN STRID SOM LEDDE TILL FÄNGELSE FÖR MER ÄN TUSEN BRITTISKA KVINNOR
1918 GAVS RÖSTRÄTT TILL VISSA KVINNOR ÖVER 30 ÅR
1925 ERKÄNDE LAGEN EN MORS RÄTT ÖVER SINA BARN
1928 ERHÖLL KVINNOR SAMMA RÖSTRÄTT SOM MÄN
KVINNLIG RÖSTRÄTT I ANDRA DELAR AV VÄRLDEN
SVERIGE 1919 SOM SISTA LAND I NORDEN
2015 - Saudiarabien Kvinnor utlovas rösträtt